- Herregud! - Är nat borta?
- Jag vagar inte ens se efter. - Jag vill veta.
- Lugna dig. - Vi hade kunnat mördats. Kandinskyn!
Den är borta. Ring polisen.
Där är den.
- Det viktorianska bläckhornet. - Hur kan du tänka pa prylar?
- Vi kunde blivit mördade. - Silverjaguaren.
Varför?
- Fatt halsarna avskurna. - Var Degas är kvar.
Vi kunde blivit mördade i sömnen. Hade vi vaknat?
Vi lever.
Hunden!
- Herregud! - Vad är det?
Vi maste ga pa bröllopet.
Jag känner inte för det. De är dina vänner.
De är faktiskt... Halla?
Man ropar bara "halla" om...
- Vi skulle veta om nan var här. - Det visste vi inte i natt.
Svara inte. Det är han.
Brudens eller brudgummens sida?
Det kvittar. Jag minns inte ens hur vi träffade dem. Varför är vi här?
Ställ inte till en scen.
De mest skrämmande orden:
- "Jag lägger mig ner och sover..." - "Jag ber Herren vaka över min själ."
Men sen det värsta: "Om jag skulle dö innan jag vaknar..."
- "Jag ber Herren ta min själ." - Allt väl?
Vi höll pa att bli mördade.
- Mördade? - För bara nagra timmar sen.
Men vi är här.
Hoppas det blir ett lyckligt äktenskap.
Kaos, kontroll. Välj själv.
- En gin och tonic, tack. - Berätta det.
Vi hade en underbar kväll.
En vän vi inte sett pa flera ar kom pa middag.
- Geoffrey Miller. Fran Sydafrika. - Lat inte sa viktig.
Var inte fanig.
- Whisky, tack. - Nat stort.
Geoffrey var i New York i affärer och ville bli bjuden pa middag.
Lyssna.
Vad är det?
Tänk att New York kan vara sa tyst.
Det är tystare nu när ungarna är borta.
Geoffrey är stenrik. Guldgruvor.
- 70000 anställda per gruva. - Men han saknar kontanter.
- Regeringen later inte folket... - De vita.
...föra ut pengar. Sa man tar emot ett krigsbarn.
Han var en blixt fran klar himmel. Jag skulle göra en affär och saknade...
- Tva miljoner. - Beloppet är ovidkommande.
Maste du använda ordet "ovidkommande"?
Han behövde tva miljoner. Vi hade inte sett Geoffrey pa länge.
Han kan inte bjuda pa middag, men han har tva miljoner.
Det är det värsta med rika vänner.
Ja, pengarna är i vägen.
Man drunknar och de gör livbatar.
Men livbaten är ett känsligt ämne.
Vi ville inte att han skulle tro att vi bara gillade honom för hans livbat.
Vi fjäskade inte. Vi gillar Geoffrey.
- Borde vi inte? - Aldrig i livet.
Kvällen sag dyster ut.
Men när Geoffrey hörde av sig,
rörde han om i livets teblad. För vem vill ga till banken?
- Varför stannar du i Sydafrika? - För att utbilda de svarta arbetarna.
Vi vet att vi har lyckats när de dödar oss.
- Du främjar en revolution. - Du riskerar livet.
Kom och hälsa pa.
Jasa? Vi skulle bo i ditt vackra hus
och aka till förstäderna för att se den värsta fattigdomen.
"Säkert att de är fattigast? Vi har ju akt sa langt."
"Vi vill se riktiga offer för apartheid. Vi vill bli chockade."
Det är inte rätt att sitta här och diskutera revolution.
Pépé fran Marseilles föredrar sma inrökta kaféer.
La Pasionaria. Vi ska aka till Sydafrika och bygga barrikader.
- Vi uppviglar folket. - Vad är det för sang?
Det är var roll i historien. Vi uppoffrar oss.
Det är din roll i historien, inte var.
En roll i historien - att man kan säga det sa lätt.
Att leda folket. Som Lech Walesa under strejken pa skeppsvarvet.
Gorbatjov som manade pa de strejkande gruvarbetarna.
Apropa gruvor...
Jag gruvar mig alltid för att ga ner i sana. De är gruvliga.
Varför finns det en staty av en eskimahund där?
Vart ska vi ga och äta?
New York är som Florens pa 1500-talet - perfektion i varje hörn.
- Vi vet en bra sichuan. Hunan. - Skyltmalaren klantade sig.
I stället för "Hunan-wok" malade han "Human-wok".
- Vi skickade in det till Times. - De har en humorsida.
Man far champagne som tack.
Vi fjäskade inte, men det enda jag kunde tänka pa var tva miljoner.
Som när de säger "Tänk inte pa elefanter" och sa tänker man inte pa nat annat.
Vad du än gör, tänk inte pa elefanter.
Louisa pratar en massa goja.
När det gäller Cézanne...
Är vi inte försiktiga kommer den att säljas och aldrig synas till igen.
Mellanperioden. Ett mörkgrönt skogslandskap.
Man ser solljuset i bakgrunden.
Första gangen som han lät en ljus färg dominera malningen.
Experimentet gav utdelning i hans äppelmalningar.
Färgen maste framhäva sa mycket.
Japanerna gillar den bara för att det är en Cézanne.
Förlat om jag stör, men jag är skadad och har förlorat allt.
Jag visste inte vart jag skulle ga. Jag känner era barn.
- Han sa deras namn. - Och deras skola.
- Du kan säga Harvard. - Jag vill inte bli stämd.
Jag blev ranad i Central Park.
Vid statyn av eskimahunden.
Jag undrade varför det fanns en staty av en eskimahund i Central Park.
- När jag försökte lista ut det... - Är du okej?
De tog mina pengar, min portfölj. Min avhandling...
- Hans skjorta blöder. - Han blöder.
Jag blir sa här när jag ser blod.
Inte pa mattan. Eddie, ring efter en läkare.
Jag överlever. Inga läkare. Snälla du?
Okej, Eddie. Du kan ga.
Tack.
Jag struntar i pengarna, men de tog min enda kopia av avhandlingen.
Var är första hjälpen-boken?
Enligt Röda korset ska man trycka ihop saret.
Jag gör det.
Vänta. Jag behöver gasbinda.
- Det var underbart att träffas. - Stanna.
Jag har ont om tid. Jag maste hinna...
- Sag du boken om Cézanne? - Far jag lana telefonen?
Den är helt fantastisk.
Sa jag sprang och hämtade boken om Cézanne.
Hämtade gasbindan. Gav boken till Flan och bindan till Geoffrey.
Tva miljoner...
En underbar bok. Jag hämtar en ren skjorta. Stanna är du snäll.
- Och sa var freden aterställd. - Och da...
De sa att ni var snälla.
Alla pa studenthemmet snackade skit om sina föräldrar.
Förutom era barn. De sa: "Inte vara föräldrar. Inte Flan och Ouisa."
"Inte Kittredges. De är snälla."
Sa när ranarna försvann, sag jag vaningarna pa Fifth Avenue.
Mrs Onassis bor där. Babcocks bor där borta.
Auchincloss bor där. Men ni bodde här.
Jag kom hit.
Fattar du att ungarna sa sa?
- Han sa ungarnas namn. - Det kan vi ocksa göra.
De stämmer oss knappast.
Jag gillar verkligen Talbot och Woody.
Far du kalla honom Woody? Ingen har gjort det pa flera ar.
De beskrev den här vaningen i detalj.
En Kandinsky! Den är malad pa bägge sidorna.
Far jag se?
Naturligtvis.
Den är extraordinär.
Det som gör den sa enastaende är att han malade sidorna
i helt olika stilar - en vild och levande, den andra mörk och geometrisk.
- Herregud! - Vi vänder pa den för variation.
Kaos, kontroll...
Välj själv.
Den är underbar.
Född 1866 i Moskva. Den bla ryttaren-utställningen 1914.
Han sa: "Motivet är en förutsättning för harmoni
och bör väljas efter en överensstämmande själslig kraft."
Han dog 1944 i Frankrike.
Det ser ut precis som de beskrev det.
Klankade du ner pa dina föräldrar?
Nej, faktiskt inte.
Era ungar och jag gillade vara... Nej, älskade vara föräldrar.
Stör jag? Förlat, jag störtade in, hysterisk, blodig...
Inte alls. Sätt dig ner.
Berätta om vara barn.
Vi har tre. Tva pa Harvard, en dotter pa Groton.
- Hur är Harvard? - Bra. Det är ju bara där.
Alla befinner sig i ett konstant tillstand av förtvivlan, upptäckt och förlamning.
- Vi fragade var han kom ifran. - Västeröver.
Jag har bott lite överallt. Mina föräldrar är skilda. Han är omgift. Han gör en film.
Är han skadespelare?
- Han regisserar den här gangen. - Verkligen?
- Vad regisserar han? - Cats.
- En filmversion av Cats? - Var inte snorkig.
- Har ni sett den? TS Eliot? - För länge sen.
Det var en insamling till nan skola eller nat.
Man kan väl inte göra en film av Cats.
De ska försöka. Min far ska ha audition här.
För katter?
- Han ska använda människor. - Han är modig.
De övervägde olika möjligheter. Tecknad film...
Men han kom pa nat bättre, även om han tackade nej först.
Han förklarade för producenterna att man inte kunde göra en film av Cats.
Och när han rabblade upp skälen kom han faktiskt pa ett sätt.
Det gick upp ett ljus. Underbart!
Far vi fraga vem?
Det var da vi rätade pa ryggen och spände öronen.
- Och han sa det. - Den största svarta filmstjärnan.
Inga namn. Vi maste tänka pa stämningsrisken.
Sidney Poitier. Man maste lägga fram alla fakta.
Han har varit advokat och är livrädd för att bli stämd. Jag är inte det.
Den blivande storstjärnan föddes 24 februari 1927 i Miami,
när hans föräldrar var pa besök i Florida.
Ärligt talat?
För att sälja tomater som de odlat pa sin farm.
Han hade en fattig uppväxt pa Bahamas.
Försummad av sin familj brukade han sitta vid strandkanten och drömma.
Han tänkte pa världen pa andra sidan och vad han skulle göra i den.
Han anlände i New York 1943, 15 ar gammal.
Han sov pa toaletten pa busstationen mitt emot Madison Square Garden.
Han flyttade till ett hustak i det sa kallade musikkvarteret,
och diskade pa en restaurang för 4 dollar och 11 cent kvällen.
Han lärde sig själv att läsa genom att läsa tidningen.
I de svartas tidning var teatersidan bredvid annonserna för "Önskas".
Nagra av hans 42 filmer är:
Ingen väg ut, 1950, Grat, mitt älskade land, 1952, Vänd dem inte ryggen, 1955,
Kedjan, 1958, En fläck i solen, 1961,
Liljorna pa marken, 1963, I nattens hetta, 1967, De upproriska, 1967,
Skjut för att döda, 1988. Och förstas...
Gissa vem som kommer pa middag.
Han vann en Oscar och blev tva ganger utnämnd till populäraste skadespelare.
Mellan 1977 och 1987 jobbade han bara som regissör och författare.
Pappa sa till mig en gang:
"Jag förstar fortfarande inte
hur allt det här hände, i den ordning det hände."
Pappa ska bo pa Sherry i morgon. Själv kom jag hit i dag.
Hade tänkt ta in pa nat sjabbigt hotell. Som i Orwells Nere för räkning...
Jag är inte sa hemma i New York. Hittar bättre i Rom, Paris, Los Angeles.
Vi ska ga ut och äta. Följ med.
Ga ut och äta?
- Den nya italienaren ser trevlig ut. - Vi har bokat bord.
- De slänger ihop ravioli som kola. - Sex stycken för nagra hundra dollar.
- Varför ga ut och äta? - Vi har bokat bord.
Vad är klockan? Är vi sena?
Vi har inget hemma. Det var ju Florens pa 1500-talet.
- Gör dig inte lustig. - Ni maste ha nat i kylen.
En fryst stek fran istiden.
Varför betala 100 dollar för lite ris? Släpp in mig i köket.
Att laga mat är lugnande. Jag vill göra era barn en tjänst.
Tva pa Harvard. En dotter pa Groton.
- Som varit underbara. - De har aldrig nämnt dig.
Vad skulle de säga? "Vi känner Sidney Poitiers son,
barriärbrytare pa 50- och 60-talet"?
Din far har stort anseende i Sydafrika.
Pappa och jag gick pa filmfestival i Ryssland en gang.
Han förvanades över sin popularitet.
Vi vill höra historier om filmstjärnor som är grymma mot sina barn.
- Om ända... - Jasa?
Det är ingen idé att skriva en bok om honom.
Ingen skulle läsa den. Han är en anständig människa.
Han är gift med en skadespelerska. Hon var med i... Hon är vit, va?
Det är inte min mamma utan hans andra fru.
De träffades under Urladdning. Han lämnade mamma som alltid ställt upp.
Jag var nyfödd.
Urladdning är den enda av pappas filmer jag inte klarar av att se.
Förlat. Vi menade inte...
Vi är alla goda vänner numer - de nya barnen, de gamla barnen.
Jag vill gärna in i köket.
- Vad ska vi göra? - Det är Geoffreys enda kväll i stan.
- Jag röstar pa att stanna inne. - Bra!
Vi gick in i köket.
Vi sag pa när han lagade mat. Han trollade ihop nat av rester, lök...
- Paprika. - Tonfisk, oliver.
- Soltorkade tomater. - Det var underbart.
- Sa du är fran? - Johannesburg.
Jag följde med pappa till en inspelning i Sydafrika.
Kameran rörde sig fran kravallerna till en villa där folk at lunch pa terassen.
Man sag blommor och faglar. Vackra fjäderskrudar och blomblad.
Jag förstod det inte. Pappa sa:
"Svarta ungdomar har det oerhört tufft."
"De har bristfällig utbildning, men under Soweto-upproret
tog de ända politiskt ansvar. Man förundras över deras mognad."
Det far en att inse att den "taskiga barndom"-teorin,
att allt kan skyllas pa en dalig uppväxt,
inte haller.
Far jag?
Hur är det att vara svart i Amerika?
Jag har faktiskt aldrig känt mig amerikansk.
Jag växte upp pa internatskola i Schweiz.
Det finns ett internat i Schweiz som tar emot barn när de är 18 manader.
Nej, det är inte jag. Folk gillar mig för den jag är.
Bekymrat filmstjärnebarn? Inte alls.
Jag visste inte vad rasism var förrän jag kom hit.
Jag var oerhört beskyddad.
Vitt tjänstefolk.
Efter skilsmässan flyttade mamma, brorsan och jag till Schweiz.
Jag känner mig varken amerikansk eller svart. Det är nog tur det.
Trots att Freud menar att det inte finns nat som kallas tur.
Säger Freud det? Vi har da tur som far middag. Kan vi äta i matsalen?
Matsalen.
Ignorera symaskinen.
Är allt i sin ordning?
- Den godaste pasta jag nansin smakat. - Pappa ville att vi lärde oss laga mat.
Han är väl fran Jamaica? Det har en smak av...
Öarna.
Han hade restauranger i Harlem innan han blev känd. Du har bra smaklökar.
Jag har aldrig fatt komplimanger för mina lökar tidigare.
- Du, da? - Nej, kocken äter aldrig.
Sa bra. Desto mer till oss.
- Underbart att äta hemma. - Vi äter ute jämt.
Det ingar i jobbet.
Har du bestämt huvudämne än?
Nu later du som alla föräldrar.
Harvard-studenter ger kurserna de mest fantastiska namn.
- "Förintelsen och etik." - "Kosher och galoscher."
Lat oss skala. För dig.
- För Cats. - Ja, för Cats.
Är det inte underbart?
Halla?
Pafyllning?
En rak fraga. Hur är han?
- Var inte sa stjärnkat. - Det är jag inte.
Ni känner min pappa. Han är perfekt.
Han har alltid läget under kontroll.
Jag var rädd för att jag inte skulle kunna leva upp till honom.
Men sa en kväll när jag var 16 - vi var pa filmfestivalen i Cannes -
sa sa jag till honom: "Du har det sa lätt för dig."
Varför sa jag det?
Han satte mig ner och talade mig till rätta.
Det var en lättnad att fa veta att han inte var nan övermänniska.
Och att han ocksa är rädd ibland.
Ja, han har ocksa stunder da allt känns helt hopplöst.
Det var härligt att höra, för jag har ocksa sana stunder.
Jag älskade grabben. Jag ville na fram till honom.
Sen fragade vi vad hans avhandling handlade om.
Den som blev stulen.
En lärare fran Long Island fick sparken för att han brakat med en elev.
Han atervände till klassrummet för att skjuta eleven, men misslyckades.
Han tog klassen som gisslan och sköt sig själv.
Nagot fangade min blick. Sista meningen i Times...
"En granne beskrev honom som en trevlig man som läste Räddaren i nöden. "
Knäppgöken Chapman, som sköt John Lennon,
sa att han ville göra världen uppmärksam pa Räddaren i nöden,
och att boken utgjorde hans försvar.
Unge Hinckley, underbarnet som sköt Reagan, sa:
"Vill du höra min försvarstalan, läs Räddaren i nöden. "
Det var länge sen jag läste den.
Jag lanade boken av en vän för att se vad hon strukit under.
Jag läste boken för att ta reda pa varför en gripande och vacker historia,
utgiven i juli 1951, hade blivit ett manifest över hat.
Jag började läsa. Det var precis som jag mindes det. Alla var falska.
Sidan tva: "Min bror i Hollywood är prostituerad."
Sidan tre: "Vilken falsk lymmel hans far var."
Sidan nio: "Folk märker aldrig nat."
Men sidan 22 fick haret att resa sig pa mig.
Minns ni Holden Caulfield, den känslige ynglingen i mössan?
Jägarmössan?
"Fan heller. Jag latsades ta sikte pa den."
"Det är en mössa man har pa sig när man skjuter människor."
Boken förbereder en för större saker än jag ens drömt om. Och pa sidan 89:
"Jag knuffar hellre ut honom genom fönstret eller halshugger honom
än ger honom en snyting. Jag hatar knytnävskamper."
"Det som skrämmer mig mest är den andra killens ansikte."
Boken är rörande och komisk. Pojken vill sa oerhört mycket,
hatar all falskhet, ljuger hej vilt,
vill bli omtyckt av alla, men är bara hatfull och självupptagen.
Med andra ord, en rätt vanlig ung man.
Men det som oroar mig i boken är själva andan.
Boken handlar om paralysi. Pojken fungerar inte normalt.
Pa slutet, innan han kan börja ett nytt liv, börjar det regna. Han faller ihop.
Det är inget fel att skriva om känslomässig paralysi.
Det kanske är det moderna temat tack vare Tjechov och Samuel Beckett.
De märkliga sista raderna i I väntan pa Godot...
"Kom sa gar vi."
"Ja."
"Kom sa gar vi."
Scenanvisningar: "De rör sig inte."
Men bokens anda - fast unga män borde nog inte läsa den - är den här:
Den avspeglar som en skev spegel och förstärker som en trasig högtalare
en av var tids största tragedier: Fantasins undergang.
För vad annars är paralysi?
Fantasin har blivit sa degraderad att fantasin...
Att ha fantasi... I stället för att vara ett villkor för var existens,
är det nu nat abstrakt och opersonligt.
Som science fiction.
Eller nan ny användning av mandarinklyftor pa fläskkotletter.
"Vilket fantasifullt sommarrecept." Och Star Wars - "sa fantasifullt".
Och Star Trek - "sa fantasifullt".
Och Sagan om ringen, alla de där dvärgarna - "sa fantasifullt".
Fantasin är inte längre var länk, var mest personliga länk,
mellan vart inre liv och världen utanför.
Schizofreni innebär att insidan inte stämmer överens med utsidan.
Varför är fantasi synonymt med stil?
Jag anser att fantasin är var passersedel till den riktiga världen.
Fantasin är bara ett annat ord för det unika hos varje person.
Jung säger: "Den största synden är att vara omedveten."
Holden säger: "Det som skrämmer mig mest är den andra killens ansikte."
"Ni bada borde ha förbundna ögon."
Men för det mesta maste vi möta oss själva.
Och det är den värsta fegheten att vara sa rädd för sig själv
att man binder för ögonen i stället för att ta sig i kragen.
Att möta oss själva - det är det svara.
Fantasin... Det är Guds gava som gör självrannsakan uthärdligt.
Ja, minsann.
Jag hoppas ranarna läser varje ord.
Jag ska köpa Räddaren i nöden pa flygplatsen och läsa den.
- Fran pärm till pärm. - Jag förhör dig.
- Jag borde ga. - Vart ska du bo?
Inte pa nat sjabbigt hotell.
Jag har rum pa Sherry i morgon. Jag strosar runt till dess.
- De ranar mig knappast igen. - Sov här.
- Jag maste vara pa hotellet prick sju. - Vi väcker dig.
Annars far pappa spel.
- Ga upp 6.15, vilket är snart. - Ställ väckarklockan.
- Sängen är kanske lite kort. - Är det nat problem...
Det enda problemet är om du gar.
6.15? Jag smyger ut.
Och vi vill vara med i Cats.
- Kör till. - Jag flyger hit, med frugan.
Ni är inte lite fräcka.
Inte alls. Pappa sa att jag kunde vara ansvarig för statisterna.
- I kattkostymer? - Nej, ni kan vara människor.
Det är viktigt. Det maste sta i vara kontrakt.
Vi hann inte tala affärer.
Glöm det. Vi hade en trevlig hemmakväll.
Vad du än gör, tänk inte pa elefanter.
Trängde jag mig pa?
Man kan göra affärer pa manga sätt. Följ mig till hissen, Flan.
Vi tog farväl. Flan och Geoffrey gick.
- Lat mig städa upp. - Nej, lat det vara.
- Ingen kommer in pa söndagar. - Yvonne kommer pa tisdag.
- Det kommer att krypa. - Lat mig...
Nej! Se pa i stället.
Jag tycker om att vara iakttagen.
Han sa ja. Tva miljoner. Han sa att det är en bra investering.
Vi köper den för sex och säljer den för tio.
Hurra!
- Krossa porslinet. - Tva miljoner dollar?
Han kan inte betala för en middag, men han kan hosta upp tva miljoner.
- Och japanerna ger tio. - Tio miljoner?
Tva miljoner, sälj för tio... Vi lägger inte ut nat.
Ingenting?
Det är otroligt! Herregud, pengar...
- Ta 50 dollar. Lite fickpengar. - Jag behöver dem inte.
- Tänk om din pappa är sen. - Se det som kommission.
Jag skulle inte vilja att mina barn gick omkring penninglösa.
De sa att du var konsthandlare, men du har ju inget galleri.
Följ med.
Vissa vill hellre sälja privat.
Folk fragar efter vissa skolor, men vill inte att museerna ska fa nys.
Japanerna.
Jag har japanska kunder som vill köpa en Cézanne.
En Cézanne är till salu i en stökig skilsmässa.
Frun vill inte att maken ska veta...
Jag behövde tva miljoner. Geoffrey ringde. Vi bjöd hit honom.
Sa kvällens tillställning var rätt pirrig.
- Det märktes inte. - Desto bättre.
- Glad att jag var till hjälp. - Du var underbar.
Det gläder mig. Allt det här och en rosa skjorta.
Behall den. Är klockan sa mycket?
Vi borde ga och lägga oss.
Ja, tyvärr. Jag vill att min far träffar er.
- Bjud hit honom pa middag. - Far jag det?
- Lättövertalad, va? - Visst, sa länge Paul lagar maten.
Ditt sovrum.
God natt.
Jag vill falla pa knä och tacka Gud.
Pengar!
Vem sa: "När konstnärer drömmer, drömmer de om pengar"?
Jag maste vara konstnär.
Jösses!
Jag vill inte mista allt det här. Jag vill inte drunkna i skulder.
Ingen fara. Vi är i hamn.
För tillfället.
Men det var nära ögat.
Hade vi inte fatt fram pengarna, hade vi förlorat tavlan.
Varför är du inte mer öppen? Du väntar alltid till sista minuten.
- Jag vill inte oroa dig. - Inte oroa mig? Jag är din partner.
- Det finns en Gud. - Och vad heter han?
Jag hade den mest märkliga dröm. Jag drömde om Cats.
Filmen.
Jag är orolig. Är det rätt att göra en film av Cats?
Jag ska berätta varför det är det, Ouisa. Far jag kalla dig Ouisa?
Visst.
Jag har inga illusioner om Cats, men världen är full av abortmotstandare.
Skydda de ofödda, ändra lagen, demonstrationer, när börjar livet?
Eller slutar? Rätten att dö.
Varför är vi sa besatta av när livet börjar och slutar?
Det är ju 80 ar däremellan.
Far du med allt det i Cats?
Vi ska försöka.
Tack.
Gör det.
Det här är vad jag drömde, eller snarare insag.
Tavlorna betyder sa mycket. Jag säljer dem inte som köttbitar.
Jag mindes hur jag kom att uppskatta konst.
Jag trodde... drömde...
mindes... hur lätt en konstnär kan förlora en malning.
Han malar i flera manader, tills han en dag förlorar den.
Han förlorar strukturen, känslan... Han förlorar malningen.
När ungarna gick i tvaan fragade jag deras fröken:
"Varför är alla dina elever genier?"
Se pa arskurs ett - färgklumpar. Arskurs tre - kamouflage.
Men alla elever i din klass, arskurs tva, är Matisse.
Du har gjort mitt barn till Matisse.
Lat mig studera hos dig. Lat mig börja i tvaan.
Vad är din hemlighet?
Jag har ingen. Jag vet bara när man ska ta ifran dem deras teckningar.
Jag drömde om färg.
Jag drömde om var sons rosa skjorta.
Jag drömde om rosa och gula färger.
Och den nya Van Gogh-tavlan pa Museum of Modern Art.
Och irisarna som gick för 53,9 miljoner.
Med en önskan om att äga en Van Gogh tittade jag pa mina engelska skor,
tänkte pa Van Goghs trasiga skor och mindes vem jag var -
en konstnär som förlorade en malning.
Sa i morse... Jag satt i köket och löste korsordet med bläck.
Alla gör det med bläck. Jag har aldrig träffat nan som inte gör det.
Jag satt alltsa och löste korsordet. Klockan var nästan sju.
Paul skulle träffa sin pappa och jag ville inte att han skulle bli sen.
Är allt som det ska?
Vad fan är det här? Vem fan är du?
Vad är det?
Herregud! Det är nan i huset.
Frank? Jag behöver hjälp.
- Läget? - Herregud!
Schysta prylar.
Läcker stol.
- Jag kan förklara. - Raggade du upp honom?
Tog du med odagan hit? Försvinn ut ur mitt hus!
Sluta! Han kan ha en pistol.
Ja, jag har kanske en pistol. Kanske en kniv.
Försvinn!
Tillbaka till slummen!
Lat bli mina byxor.
Dra at helvete!
Säg inget till pappa. Jag kände mig ensam och rädd...
- Hit med mina 50 dollar. - De är slut. Jag kände mig ensam.
Försvinn!
- Stick! - Är allt som det ska?
Givetvis. Se till att de gar - via bakdörren.
Jag är sa ledsen.
- Herregud! - Är nat borta?
- Jag vagar inte ens se efter. - Jag vill veta.
- Lugna dig. - Vi kunde blivit mördade. Kandinskyn!
Där är den. Det viktorianska bläckhornet!
- Hur kan du tänka pa prylar? - Bläckhornet.
Silverjaguaren.
- Varför? - Fatt halsarna avskurna.
Där är var Degas.
Vi kunde blivit mördade i sömnen. Hade vi vaknat?
Vi lever.
Och sa var det med det.
Nej.
- Vi skulle veta om nan var här. - Det gjorde vi inte i natt.
Svara inte. Det är han.
Japanerna är angelägna. De kommer att betala.
Jag kan skjuta till 250 extra.
250000?
Vad sägs om en afroamerikansk filmfestival i Sydafrika?
Ni har ju den där Spike Lee. Med Poitier som juryordförande.
Jag känner Cosby och jag älskar Eddie Murphy.
Och min fru fiskade med Diana Ross och hennes nya norska man.
- Det maste finnas nya svarta. - Det later underbart.
Jag ringer Poitier pa Sherry.
Nej, vi ringer honom.
De ropar ut mitt flyg. Angaende gardagskvällen...
Du behöver inte tacka. Vi hörs snart.
- Bankerna? - Mina advokater.
- Just det. - Trygg resa.
Tack.
Och här är vi nu.
Trygga.
Ni anar inte vad som hänt!
- Ni anar inte vad som hänt! - Vi först.
- När hände det? - I lördags kväll.
I fredags för oss, sa vi far börja.
Vara söner och deras son gar pa Harvard tillsammans.
- Vi ska vara med i en film. - Filmversionen av Cats.
Ja, börja ni.
Vi var hemma i fredags kväll. Det ringde pa dörren.
Inte för att jag är imponerad, men det var sonen till...
Just det.
Han hade ranats. Vi var tvungna att ga ut.
Han var sa charmerande. Pappan skulle anlända pa morgonen.
Han kunde inte ga till hotellet förrän klockan sju, sa han sov över hos oss.
Mitt i natten hörde vi nan skrika "inbrottstjuv".
Vi rusade ut i hallen. Paul jagade en naken blond tjuv.
Blonda tjuven sprang ut, larmet gick... Ynglingen räddade livet pa oss.
- Det var ingen inbrottstjuv. - Ni hade en gäst till.
Vi har sa daligt samvete. Paul kunde blivit mördad. Han var sa förstaende.
Saknade ni nat?
- Gav du Paul pengar? - 25 dollar tills hans pappa anlände.
Vi berättade var historia.
- Har ni kollat med ungarna? - De svarade inte.
Vi gar hem till oss och ringer.
Sherry-Netherland? Far jag tala med...
- Hon sa namnet. - Jag är ingen beundrare.
Sidney Poitier maste bo där. Hans son känner vara...
Han tog in under annat namn.
Prova Celebrity Service.
Celebrity Service? Jag vet inte hur det gar till.
Greta Garbo var "Harriet Brown".
Ni sparar väl upp kändisar? Jag vill komma i kontakt med...
Jag är inte presschef. Jag jobbar inte för nan. Min man...
- De ger inte ut information. - Prova biblioteket.
Prova Vem är det?
"Tack för en trevlig kväll."
- En syltkruka. - Jösses!
Vi borde ga till polisen.
- Vilka är anklagelserna? - Han kom hem till oss.
- Han berättade om Räddaren i nöden. - Han sa att han var Sidney Poitiers son.
- Just det. - Var han det?
Han fick 50 dollar.
- 25 av oss. - Han raggade upp en kille.
- Han gick. - Han jagade bort tjuven.
- Han stal inget. - Vi har sett efter.
- Överallt. - Det verkar kanske obetydligt...
- Vi är mycket upptagna. - Ni kan inte kasta ut oss.
Kom med en anklagelse, da kan jag göra nat.
- Det finns ett kapitel till. - Ungarna kom och hälsade pa.
Men alla detaljer... Hur kände han till tavlan?
Även om det är en mycket fin Kandinsky.
Ingen av er kände honom?
Han hade en vild sida, men var ända elegant och omtänksam.
Du skulle ha latit honom stanna.
Skilt dig fran dina ungar och latit drömprinsen stanna.
- Han skickade blommor till dig. - Och sylt.
Om vi ända kunde komma i kontakt med hans far och ta reda pa sanningen.
Vem känner Sidney Poitier? Vi kan ringa honom.
- Min advokatvän kanske kan... - Vem da?
- Glöm det. - Nej, jag vill veta.
Ingen!
- Jag vill inte veta. - Det här är inte rätt tillfälle.
Mamma och pappa... Sluta!
Det har inget med dig att göra, Ben.
När du ser din lillasyster, säg inte att tva bögar använde hennes säng.
Du gav dem sängen. Dra inte in mig i din komplott.
Det är ingen komplott! Hej, Alf. Det är en familj.
Fantasin...
Den kan reda ut din mardröm.
Hjälpa dig att hitta ut ur mardrömmens labyrint.
Förvandla mardrömmen till en grundläggande dröm.
Lyssnar vi inte pa dess röst, sa dör den.
Den skrumpnar.
Den försvinner.
Fantasin är inte en flykt.
Tvärtemot. Fantasin är den plats vi alla vill na.
Jag fick ett samtal som kan vara av intresse.
Och sa dök det upp en ny person i historien.
Det var en ovanlig händelse. Jag var med en patient...
Dr Fine, en vän till er son är här. Han är skadad.
Jag blev ranad.
Han var mer rädd än skadad. Ett knivsar, nagra blamärken.
Jag vet inte hur jag kan tacka dig. Pappa kommer hit i morgon bitti.
Han ska göra en film av Cats.
Han var min barndomsidol.
Nan som hade banat vägen för de svarta enbart genom sin talang.
Jag identifierade mig med honom innan jag började läsa medicin.
Jag är jude. Mina farföräldrar dödades under kriget.
Jag kände självförakt och fruktan.
Men den här pojkens far...
Hans filmer gav mig vägledning och självförtroende.
Sa enkelt är det. Vi betalar alltid av skulder.
Sen pep min sökare - jag hade en förlossning att ta hand om.
Jag gav honom mina nycklar.
Nummer 121.
Doug berättade om ert hus.
Att du fick det billigt. Folk trodde att det vilade en förbannelse över det.
Men du var rationell och modig.
Mycket modig.
Jag rusade till förlossningsavdelningen. Det blev tvillingar... Tva pojkar.
Jag tänkte pa min son. Jag ringde honom pa Dartmouth.
Konstigt nog sa var han hemma. Fraga inte vad han gjorde där.
Du har anklagat mig för att vara ointresserad,
strunta i dina vänner och vara en dalig far.
Det här kommer att glädja dig.
Vem? Jag har aldrig hört talas om honom.
Hur kan du vara sa dum? Gav du honom nycklarna?
Gav du dina husnycklar till en främling som rakade nämna mitt namn?
Jag fattar att mamma lämnade dig.
Det är sa pinsamt att känna dig.
Du gav nycklarna till en främling som dök upp pa ditt kontor?
Mamma sa att du slog henne, att du stank av billigt vin.
Att ligga med dig var som att ligga med en sallad med härsken dressing.
- Varför satte du mig till världen? - Saken har alltid tva sidor.
Du är en idiot!
Jag akte hem, modigt nog.
Med en polisman.
Grip honom.
- Ursäkta? - Inbrott.
- Inbrott? - Du är en skojare.
Konstapeln, Ers Höghet, Ers Eminens... Dr Fine gav mig sin nyckel.
- Min son känner dig inte. - Han gav mig sina nycklar.
- Gav du honom nycklarna? - Ja, men under falska förespeglingar.
Den här jävla svarta knarkaren kommer in pa mitt kontor...
Jag smakade pa konjaken, men häller tillbaka resten.
Jag förbrukade el när jag lyssnade pa musik, men jag har inte stulit nat.
Grip skojaren.
- Jag är ledsen. - Stoppa honom.
Idiot! Kräk! Inte undra pa att mamma lämnade dig.
Saken har alltid tva sidor.
Vi bestämde oss för att köpa Poitiers självbiografi.
Sa vi gick till bokhandeln - tusentals hyllmeter av böcker.
Fem Sherlock Holmes.
Jag har hittat den. This Life av Sidney Poitier.
"Tillbaka i New York, hos Juanita och barnen,
insag jag att vart äktenskap
kollapsat pa vissa grundläggande omraden."
Det finns en bild av honom och hans fyra... döttrar.
- Inga söner? - Inga söner.
Döm om var förvaning.
Ska vi ga?
Den här ynglingen trängde sig pa i vara liv.
Vi släppte in honom. Jag har en stiftelse, du är konstnär, du är läkare.
Vi borde känna oss nöjda.
Agatha Christie skulle fraga: "Vad har vi gemensamt?"
Ett överväldigande behov av att vara med i Cats.
Vara ungar, som knagglar sig fram i livet.
Jag vill inte känna till alla deras förehavanden.
Allt vi har gemensamt är att vara ungar gick pa samma internat.
- Varför har vi aldrig träffats? - Hon hade vardnaden. Jag bodde i väst.
Efter Doug slutat high school flyttade hon väst och jag öst.
- Vi glömmer det här. - Tror du att Ben är inblandad?
- Jag vill inte veta. - Tror du att han döljer nat?
Jag ska ga till botten med det här. Min son umgas inte med svarta skojare.
- Du nämnde droger. - Det slank bara ur mig. Inga bevis.
Gode Gud, inga bevis.
Vi röstar. Rotar vi vidare, oavsett vad vi upptäcker om vara barn?
- Jag röstar "ja". - Jag ocksa.
Jag litar pa Doug.
Sa här star det pa sista sidan: "Vi döljer för mycket för vara barn."
"Vi talar inte om när vi är rädda."
"Vi uppbjuder allt vart mod för att verka oberörda
just i de ögonblick när vi är som mest rädda."
"Vi tror att vi beskyddar vara barn. Fran vad?"
"Vi skyddar de sma liven fran sanningen."
Vad gjorde ni sen?
- Vi akte till Harvard. - För att värva ungarna.
Det är ingen fran high school.
Det maste vara det da ni gar pa olika college.
- Jag uppskattar att du kom, Doug. - Bemöda dig inte.
Han känner till allt om vara liv.
Har nagra klasskamrater blivit homosexuella eller drogberoende?
Minst 15.
Varför tar ni för givet att det är en kille?
Han hade kunnat haft en tjej i skolan.
Det är ert problem. Ni är sa trangsynta.
Det är därför jag ska aka till Afghanistan och klättra.
Vi har inte investerat i dig för att du ska bestiga K2.
Är det allt jag är? En investering?
Spara upp alla i klassen - killar, tjejer...
Inte bara homosexuella, utan även knarkare...
Varför tittar du pa mig? Skulle jag ta droger? Jag känner mig pahoppad.
- Ingen hoppar pa dig. - Jag vill inte veta.
Ingen anklagar nan för nat. Jag vill bara att ni är detektiver.
Ta reda pa om nan känner en svart kille som latsas vara son till en filmstjärna.
Lovade han att ni skulle fa vara med i Cats?
Det var inte bara det, det var kul.
Du har sett Cats. Du sa att det var det värsta du sett.
Film är nat helt annat.
Du sa: "Aischylos uppfann inte teatern för att körbarn skulle fa leka katter."
- Det minns jag inte. - Det var Starlight Express.
Gör han en film av den far ni aka rullskridskor.
- Sa pinsamt! - Sa patetiskt!
- Rasistiskt! - Det är inte rasistiskt.
- Du älskade ju Cats. - Jag hatade den.
Här är arsboken. Den har telefon- numren till alla i klassen.
Hur kan jag kontakta dem? Jag har växt ifran dem.
Hur da? Ni gick ju ut i fjol.
Jag betalar för samtalen.
- Aldrig! - Snacka om KGB.
Du pratar alltid i telefon, sa varför kan du inte göra det nu?
Det är som under McCharty-eran.
- Jag vill veta en sak. - Nu börjas det igen.
Gav du honom min rosa skjorta? En total främling?
Den var en julklapp fran er.
Jag älskade den! Träningen har gett mig större kragstorlek.
Ni sag att jag blivit större. Ni köpte skjortan för min nya kropp.
Jag älskade den. Ni gav bort min första skjorta för min nya kropp.
Helt otroligt. Jag hatar livet och jag hatar er!
- Du ställer aldrig upp. - Du hindrar mig.
Jag är en patetisk förlängning av din personlighet.
- Överdriven social darwinism. - Ni gav bort mina rosa skjorta.
- Du vill att jag uppfyller dina drömmar. - Du sa "droger" och tittade pa mig.
Herregud! Jag vet hur det är.
När barnen gör revolt.
- Vi inspirerade dem i alla fall. - De gick igenom arsboken.
- Herregud! - Kysste du honom?
Nej... Jo.
Honom, da?
Vänta lite. Trent Conway.
- Vilka sma pliriga ögon. - Han gar pa MIT.
Sa jag akte till MIT.
Han var i datorrummet.
Jag pressade honom.
Jag kände Paul.
Jag hade den här pa mig.
Vad hände mellan er?
Det var...
Det var en regnig kväll i Boston.
Han stod i en portgang.
Jag träffade honom.
Jag tog med honom hem.
Vad är det här?
- Min adressbok. - Det var som fan.
Vad manga namn och adresser. Berätta om dem.
Det var här jag ville ha dig. Just här.
- Berätta om dem. - Jag vill bara se pa dig.
- Är de rika? - De lever för dan, men pa ett högre plan.
Det är tufft att umgas med rikt folk.
Man maste ha pengar. Man maste köpa dem presenter hela tiden.
Inte alls. En syltkruka duger gott och väl.
- Sa det är det syltkrukor är till för? - Apelsin, grape, jordgubbe...
Men lyxiga. Det finns hela affärer med lyxiga syltkrukor.
Engelska och franska.
Vet du vad? Jag väljer namn och du berättar allt om dem.
Var de bor, hemligheter... Allt.
Och för varje namn aker ett av mina plagg av.
Talbot kallas "Tess" och var anorektisk.
Det menar du inte?
Woodrow kallas "Woody" och är en riktig träskalle.
Deras föräldrar?
Ouisa och Flan, för "Flanders", Kittredge.
Rhode Island, tror jag. Newport.
Men inte längs vattnet. En gata upp.
Han är konsthandlare. De har en Kandinsky.
Kan-vad-sky?
En dubbelsidig Kandinsky. Jag känner mig som Scheherazade.
Jag vill inte att du lämnar mig.
Jag ska ga igenom adressboken och berätta om alla familjerna.
Sen kommer du alltid att passa in.
Vi ska till och med ge dig en ny identitet.
Jag ska göra dig till en eftertraktad ung man.
Och en dag besöker jag en av familjerna.
Du rakar vara där. Vi presenteras för varann.
Och jag latsas att det är första gangen vi träffas.
Var vänskap bevittnas av mina vänner.
Och vara föräldrars vänner.
Om allt händer mittför näsan pa dem, kan de inte döma mig.
Och de kan inte se ner pa dig. Du är ju deras gäst.
Ge mig ett namn till. Jag är ute efter skjortan.
Det far räcka för i dag.
Paul bodde hos mig i tre manader.
Minns ni lille Trent Conway?
Paul kom över hans adressbok, med vara namn i.
Ni kan sta pa tur.
Du maste tala sa här.
Lyssna pa min accent. Lyssna pa min röst.
Du "sticker inte ut och rider".
Du "tar en ridtur".
Och säg inte "soffa".
Säg "schäslong".
Och du far inte säga "bärs". "Ta en bärs."
Det heter "öl". Säg "Ta en öl".
Vi gick igenom adressboken i bokstavsordning. Paul försvann vid L.
Han tog adressboken med sig.
Han har redan varit hemma hos er.
Kanske jag träffar honom igen. Jag hoppas det.
- Hans förflutna? Hans riktiga namn? - Jag vet ingenting om honom.
Det var en regnig kväll i Boston. Han stod i en portgang. Det är allt.
- Tog han nat? - Förutom adressboken?
Han tog min stereo, min blazer, min dator.
Och min laserskrivare.
Och mina skidor.
Och min teve.
Tänker du ga till polisen?
Det är ett grovt brott.
- Varför vill de hitta honom? - De vill hjälpa honom.
Polisen tar över om det rör sig om brott.
Vi maste halla kontakten. Vi var ju kompisar en gang.
- Kan du inte ga till polisen? - Sluta.
Fattar du det? Paul lärde sig allt det pa tre manader.
Vem hade trott det? Trent Conway, en modern Henry Higgins.
Paul maste ha tittat pa namnen och sagt: "Jag är Columbus."
"Jag är Magellan. Jag ska segla ut i en ny värld."
Jag har läst att vi bara är atskilda fran varann genom sex personer.
Sex grader av atskiljande mellan oss och alla andra i världen.
USA: S president, en gondoljär i Venedig... Fyll i namnen.
Det är betryggande att vi star varann sa nära,
men den vetskapen är ocksa rena tortyren,
för man maste hitta rätt sex personer för att göra kopplingen.
Det gäller inte bara känt folk, utan alla.
En inföding i regnskogen, nan fran Tierra del Fuego, en eskima.
Vi är knutna till alla i världen genom bara sex personer.
Det är en djup tanke.
Hur Paul hittade oss.
Hur man ska hitta den man vars son han pastar sig vara, eller kanske är.
Hur alla är en ny dörr som öppnar okända världar.
Sex grader av atskiljande mellan oss och alla andra i världen.
Men det gäller att hitta de rätta sex personerna.
- Aker ni till Rom? - I morgon.
- Det Sixtinska kapellet? - Det är stängt.
- För rengöring. - När man är i Rom...
Maste man känna rätt folk.
Underbart!
Jag har alltid velat träffa honom. Vi ringer sa fort vi landar.
Rom är alltid speciellt, men att fa se kapellet sa här.
Att sta högst upp i ställningen.
Färgerna är sa levande.
Vi akte pa affärsresa, men tack vare Michelangelo...
- Jag har en köpare till den där. - Den är inte till salu.
De har renoverat kapellet.
Avlägsnat ar av ingrodd smuts. Nu är den som ny.
Förbluffande!
Vad hände med Poitiers son?
Vi glömde hela affären.
Erbjudandet skulle vara mer lukrativt med den där.
- Jag har hört sa mycket. - Som vad da?
- Att han stal pengar och smycken. - Aldrig.
Kan vi tala affärer?
Adjö.
Naväl... Jag är förödmjukad, men vad sjutton.
När vi kom hem dan efter och steg ur taxin...
Var vaktmästare, som alltid far generöst med dricks,
spottade pa min man, J Flanders Kittredge.
Tack, Maurice.
De behöver inte veta alla detaljer.
- Jag vet allt om er son. - Vad da?
Inte den lilla skiten som bor här. Negersonen som ni förnekar.
Er svarta son som bor i Central Park.
Har du en svart son?
Det är sa här rykten sätts i omlopp.
- Flickan sa det. - Vem?
- Hon vill ha pengar. - Vem?
Hon är i tryggt förvar. Följ med.
Nästa kapitel.
Jag och min kille hade picknick i parken.
Finns det svarta i Utah?
- Kanske tva. - Jag sag dem en gang.
Mormonerna tog in tva.
- Är det till min nackdel? - Vad da?
Min likhet med Liv Ullmann.
Hon vann skolans komedi- och dramapris.
Verkligen? Jösses!
Barmhärtighet kan ej tvingas fram.
Hon faller liksom himlens milda regn.
Vi studerar, vi serverar.
Man maste ha teknik.
Som konstnärer.
Cézanne sökte reglerna för impressionismens spontanitet.
- Är det en konstnär? - Vi kan inget om konst.
Min pappa älskar konst.
Han har en Kandinsky, men han föredrar Cézanne. Han bor där uppe.
- Vad? - Räkna. Sex fönster ner.
Pa hörnet.
Hans vänner kallar honom "Flan".
Jag är resultatet av hans hippie-dagar. Hans radikala dagar.
Han akte till Södern för att registrera svarta väljare.
Gjorde du det?
Kan ni se mig demonstrera för frihet?
Ja, det kan jag.
Hans vänner dödades. Han träffade mamma, registrerade henne,
gifte sig med henne, gjorde henne pa smällen och övergav henne.
Fy skäms, Flan.
Han är nu konsthandlare.
Vägrar att träffa mig.
Hans nya fru, den vita frun,
Louisa "kalla mig Ouisa"-frun, mamman till hans nya barn...
Dina bröder och systrar.
De gar pa Andover, Exeter, Harvard och Yale.
Det värsta är att pappa inte var en dalig man.
Min mamma säger: "J Flanders Kittredge har ett gott hjärta."
Det har du, älskling. Flan tror att han fallit offer för en komplott.
- Jag gillar inte att prata om det. - "Jo, det gör han."
Da borde han träffa dig. Han kan inte bara glömma dig.
- Han lägger pa när jag ringer. - Ga till hans kontor.
Han jobbar hemifran. De släpper inte ens in mig i hissen.
Latsas att du är bud.
Att du ska leverera ett mästerverk. Säg: "Jag har Mona Lisa i bilen."
Jag vill inte genera honom.
Fan sa ruttet!
Älskar ni varann?
Mycket.
Det är bra.
- Trevliga ungdomar. - De gör rätt för sig.
- Hoppas vi ses igen. - Var bor du?
Bor?
Jag är hemma.
Du sover väl inte pa gatan?
Driv inte med mig. Var skulle jag annars sova?
- Du kan bo hos oss. - Det är en enkel lya.
Den ligger ovanpa ett rullskridsko-disco. Men det blir tyst vid femsnaret.
Du far sova pa soffan. Badkaret star i köket, men det är ljust pa morgonen.
Han öppnade en helt ny värld för oss.
Vill inte alla ha det? En ny värld?
- Man säger "ta en ridtur". - Ta en ridtur.
Och säg aldrig "soffa". Det heter "schäslong".
Och du säger "bärs".
Det heter "öl". Man tar en öl.
Var inte rädd för rikt folk. Vet ni vad de älskar?
En lyxig syltkruka.
Ja, det är allt.
Skaffa er en beskyddare. Ni behöver inte servera.
En dag när ni vaknar har extra- knäcket blivit en livstidssyssla.
- Han bodde hos dem i... - Tre veckor.
Han gjorde sig hemmastadd.
- Jag flyttar ut. - Det gar inte.
Pappa svarade pa mitt brev. Jag far 1000 dollar till att börja med.
Han tjänade miljoner pa en Cézanne. Frugan behöver inte veta nat.
Jag visste det.
Sätt upp en pjäs för pengarna. Ni kommer att bli upptäckta.
Och när ni vinner en Oscar kommer ni att tacka mig.
- Jag vill tacka Paul Kittredge. - Tack, Paul.
En hake - Vi ska träffas i Maine. Han är där och hälsar pa sina föräldrar.
Mina farföräldrar, som jag aldrig träffat. Han ska äntligen berätta om mig.
Kan ni tänka er mina föräldrars min om en svart unge dök upp?
Dina föräldrar är döda.
Jag ska fa pengar. Mamma kan äntligen fa sin skönhetssalong.
Ett problem - hur tar jag mig till Maine?
Hans fru kollar alla räkningar. Var ska jag fa 250 dollar fran?
Hur länge behöver du dem?
Jag blir borta en vecka, men jag kan telegrafera dem.
- Vi kan lana honom pengarna. - Tänk om nat händer...
Du är precis som hans styvmorsa.
Nej, vi har slitit hart för pengarna.
Det gar tyvärr inte.
Inga problem. Jag förstar.
Jag träffar er efter jobbet. Om din pappa älskar dig sa löser han det.
Han älskar mig. Det ordnar sig.
Räta pa ryggen. Bara förlorare sjunker ihop.
Hon jobbade för att överleva.
Hon är en av manga ungdomar som söker lyckan i New York,
hamnar i ekorrhjulet och glömmer varför hon kom dit.
Det maste vara ett misstag. Ser du numret?
Det är vart gemensamma konto. Vem avslutade det?
Jag var rasande.
Jag gick hem till var lyxiga takvaning och väntade i timmar.
Var är pengarna?
Lat mig förklara. Paul rakade ha lite extra pengar.
Han tog med mig till Rainbow Room.
Han hade bjudit dig ocksa om du inte hade jobbat.
Vi hyrde en varsin smoking. Läcker, va?
- Hur fick vi det här bordet? - Man maste nämna rätt namn.
Han betalar tillbaka. Och da ska vi ga till Rainbow Room.
Jag tog en tändsticksask till dig.
Sa himla dyrt är det inte. Det är värt pengarna.
Underbar bouquet.
- "Bouquet"? - Vinets doft.
Vin fran jämna artal är bättre än det fran ojämna artal.
- Cheers. Skal. Prosit. - Skal pa dig!
Du är bäst.
- Vill du dansa? - Elizabeth kommer aldrig ut.
Jag önskar att hon...
Vilka ska vi dansa med?
Vi är killar.
Livet handlar om erfarenheter, eller hur?
Kom sa visar vi töntarna lite klass.
Det hände aldrig nat liknande i Utah.
Det hände nog aldrig nat liknande där heller, för de bad oss att ga.
Det var störtkul.
Runt parken.
Vi har inga pengar.
När ska du lära dig? Pengar är aldrig ett problem.
Jag maste berätta om pengarna för Elizabeth. Hon oroar sig jämt.
Sluta!
Far jag knulla dig?
Jag är inte san.
Det är det som gör det sa trevligt.
Och han gjorde det.
Det var fantastiskt.
Kom vi inte hit för att skaffa oss erfarenheter?
Vi kan använda det.
Du är en dare. Din pappa har rätt.
Det var en erfarenhet. Min pappa har inte rätt.
Rör mig inte.
Kom tillbaka!
Se pa mig.
Det var inte meningen att sara dig.
Inte dig.
Se pa mig.
Jag kunde inte titta pa honom. Jag tänkte pa pengarna hela natten.
Pa Paul och hans pappa. Sa i morse...
Sir?
- Jag söker Kittredges. - Väntar de dig?
Kittredge har en svart son som maste bo i parken.
- Vad hade han? - Hans son är skyldig mig pengar.
Du far ringa eller skriva.
"Barmhärtighet kan ej tvingas fram." Sa fan heller!
Det är problem med mr Kittredges negerson. Jag tar hand om det.
Snart trodde alla i huset att jag hade en övergiven son i Central Park.
- Det kan inte bli bättre. - Sa genant.
Förfärligt.
- Sa genant var det inte. - Flan gillar skandaler.
- Inte alls. - Jo, det gör du.
- Flan hetsar gärna upp sig. - Titta pa hans röda kinder.
Vrede klär honom.
För vrede.
Kan vi tala affärer nu?
Ni anar inte vad som hänt. Kitty och jag var pa rullskridsko-discot.
Jag hade inte akt rullskridskor pa flera ar.
Vi var alldeles yra när vi kom ut. Ni anar inte vad vi sag.
Blodet hade inte ens runnit ner i rännstenen.
Det sipprade sakta. Han maste ha landat med en duns.
Han hade precis hoppat. Han hade kunnat landa pa oss.
Vi missade honom med nagra minuter.
- Hon kommer att anklaga. - Jag vill se honom död.
Rick är död. Klart jag kommer att anklaga.
Vi beklagar verkligen. Kan vi hjälpa dig?
Paul är en odaga. Han hade kunnat skära halsen av oss.
Han tänkte inte döda oss. Vi har inte sett till honom igen.
- Hitta honom. Vi kan ha ett fall. - Hitta honom?
- Hur da? - Jag kan ringa Times.
- Jag gör det. Jag känner folk där. - Jag vill inte veta.
- De tar in det. - Nan läser det.
Och överlämnar honom.
Sex grader.
"Vem säger att New York-bor inte är godhjärtade?"
"Smarta sofistikerade New York-bor,
sasom Kittredges, som öppnade sina hem för en ung man,
utnyttjades av en skojare som nu är eftersökt av polisen.
- Sag ni artikeln? - Vi var i Squaw Valley.
Vi framstod i god dager. Jag glömde att nämna din styrelse.
Man skulle kunna tapetsera Empire State med Flans alla kopior.
- Ät middag med oss efterat. - Vi kan inte.
- Jobb. - Auktion.
Matisse.
Inte den bästa Matisse. Men de är beredda att betala över...
- Röj inte alla familjehemligheter. - Tolv miljoner.
- Och ni far behalla? - Inte mycket nuförtiden.
Det var bättre pa 80-talet.
Vi maste ge bort det mesta. Men det ger oss gott rykte.
Marknaden är helt knasig. Allt är upp och ner.
- Hörde ni av Poitiers son? - Nej.
Hörde han nansin av sig?
- Vi är här för att hedra din gäst. - Men alla pratar om det.
Jag hörde nat förra veckan.
- Det är otroligt. - Att FN äntligen...
Hon kan inte rädda världen varje dag.
Det är min middag sa jag befaller er att sjunga ut.
- Det är lunch. - Vad hände?
Det sista kapitlet utspelade sig i gar kväll.
Far jag, Ouisa?
Matissen blir min i en timme eller sa
Sen, tyvärr, maste den ga
- Vad har du pa dig? - Jag har snofsat upp mig.
Jag maste berätta om en skylt jag sag i dag.
"Plagfri kosmetika." En affär salde plagfri kosmetika.
Det är stralande.
Fattar du hur mycket kaniner far lida när de testar ögonskugga?
Jag vet det.
Jag menade själva uttrycket. Avlägsnar rynkor, celluiter...
Jag ska gifta mig.
Du skulle ju till Afghanistan.
Jag ska gifta mig och sen aka till Afghanistan.
Ett land i taget. Du ska inte alls gifta dig.
Du blir genast negativ.
Jag känner alla du känner och det är inte nan av dem.
Hur kan du vara sa arrogant och tro att du känner alla jag känner?
Da maste du ha träffat honom i gar. Du kan inte halla nat hemligt. Vänta.
Ingen ringer pa det där numret. Mamma!
Jag sag artikeln.
Jag visste inte att han tog livet av sig. Han gav mig pengarna.
Dröj kvar.
Da hör du aldrig av mig igen.
Mamma, kan jag?
Överlämna dig. Han tog livet av sig. Flickan kommer att anklaga.
Du stal pengarna. Gör det lätt för dig själv. Du aker ända fast.
Inse att det är över. Du är sa begavad. Du behöver hjälp.
- Hjälper du mig? - Vad kan jag göra?
Lat mig bo hos er.
- Det är omöjligt. - Varför det?
- Min man känner sig förradd. - Gör du det?
Du är en galning. Du ligger med drägg. Är du självmordsbenägen?
Har du aids? Är du smittad?
Nej, mirakulöst nog inte.
Känner du dig förradd? Da ska jag aldrig besvära dig igen.
- Var har du varit? - Rest omkring.
Är du illa ute? Jag menar mer illa ute.
Jag gick inte hem till nagra fler.
Jag gillade inte den första familjen. De lämnade mig ensam.
Jag gillade inte doktorn. Han var lite för vänlig. Han lämnade mig ocksa.
Men du och din man - vi höll ihop.
- Vad är du ute efter? - Evig vänskap.
- Ingen har det. - Ni har det.
Vilka tror du att vi är?
Ska du berätta era hemligheter? Att skenet bedrar.
Ni har inga hemligheter. Conway sa allt era barn berättat för honom.
Sa vad berättade de?
Jag sparar det till utpressningen.
Da lägger jag pa.
Jag gick pa ett museum. Jag gillar Toulouse-Lautrec.
Det borde du göra.
Jag läste Andy Warhols dagböcker.
Du har blivit en riktig estet.
- Skrattar du at mig? - Jag har ocksa läst dem.
Jag har läst Han som skapade en värld, om Michelangelo.
Där ligger du steget före.
Har du sett Sixtinska kapellet?
Jag akte upp till taket i en skraltig hiss och sag pa när de gjorde rent det.
Har du varit högst upp i Sixtinska kapellet?
Jag stod rakt under Guds hand som vidrör människans hand.
En av arbetarna sa: "Sla den. Det är bara en freskomalning."
Sa jag gjorde det. Jag daskade till Guds hand.
Daskade du till Guds hand?
Vet du vad de rengör den med? Bomullspinnar och vatten.
De tar bort ar av ingrodd smuts
med bomullspinnar och vatten. Vilka levande färger.
- Ta med mig dit. - Ta med dig dit?
- De tror att du mördat nan. - Kan du hjälpa mig?
Jag ringer polisen.
Vem är det?
Pappa! Samtalet bröts...
- Jag ska gifta mig. - Ring sen.
Och jag ska aka till Afghanistan.
- Vi far ta det sen... - Jag ska förstöra mitt liv.
Jag ska kasta bort mitt liv. Det är det enda sättet att sara er pa.
- Han är pa traden. - Ta reda pa var han är.
Ta reda pa var han är.
Kan du inte komma hit? Var är du?
Ni kommer att ha polisen där.
- Du maste lita pa oss. - Varför?
- Vi tycker om dig. - Var är han?
- Vem är där? - Flan.
Är ni hemma i kväll? Jag kan göra en brakmiddag.
Vi ska ga ut i kväll.
Är du tokig? Talar du om för en skurk att huset star tomt?
- Vart ska ni? - Sotheby's.
- Nyckeln ligger under mattan. - Far jag följa med?
- Järnspikar! Polisen försvann. - Paul hälsar.
- Underbart. Jag kommer. - Det gar inte.
- Varför inte? Jag var till hjälp sist. - Du var mycket hjälpsam.
- Verkligen? - Geoffrey var imponerad. Var är du?
Jag tänkte att jag kunde göra vad du gör...
Tjäna pengar pa konst och slippa sitta pa kontor.
Du ser bara den glamorösa sidan. Det finns en trakig sida ocksa.
Jag kan lära mig det trakiga.
Du maste läsa konsthistoria, sprak, ekonomi...
Inga problem. Är dina ungar intresserade?
Det är inget yrke som gar i arv fran gen...
Varför är jag din yrkesvägledare?
Du generade mig inför alla grannar. Du är eftersökt av polisen.
Lägg inte pa. Är du kvar? Du fick honom att lägga pa.
- Jag är kvar. - Är du?
Vem är du? Vad heter du pa riktigt?
Jag berättar om jag far bo hos er.
Den där kvällen var mitt livs bästa kväll.
Det var hans livs bästa kväll.
Ge dig! Jag är ingen skitsnackare, men snacka inte skit med en skitsnackare.
Bli kvitt honom.
Vad fin du är. I kväll gäller det, glöm inte det.
Varför?
Du lät mig vara i mitt esse.
Salinger-talet var magiskt.
Avslutningstal pa Groton för tva ar sen.
Matlagningen?
Andras recept.
Sag du Donald Barthelmes dödsannons?
Han sa att collage var 1900-talets konstform.
Allt tillhör nan annan.
Inte dina barn. Inte ditt liv.
Det har du rätt i. Det är mitt. Det är ingen annans.
Du later olycklig.
Det är sa mycket du inte vet.
Du är sa smart.
- Och sa dum. - Säg aldrig att jag är dum.
Du är dum som inte inser vad du kan bli.
- Vad kan jag bli? - Sa mycket.
- Med din hjälp. - Sa du gillade kvällen?
Du maste ha skrattat at oss efterat.
Du raggade upp ett fnask för att visa ditt förakt.
Jag ville fullända en lyckad kväll med sex. Gör inte du det?
- Jag berättar mitt namn. - Gör det.
Jag heter Paul Poitier-Kittredge. Det är ett dubbelnamn.
Hör pa mig.
Du behöver hjälp. Ga till polisen. Lägg det här bakom dig. Du kan börja...
- Börja vad da? - Ditt liv.
Hjälper du mig?
Ja, men först maste du ga till polisen och sitta i fängelse.
Skickar du böcker, foton, kassetter och brev?
- Besöker du mig? - Ja.
Och klär du upp dig och tar dem med storm?
Jaja... Var försiktig i fängelset. Använd kondom.
Oroa dig inte. Jag har bara sex när jag är lycklig.
- Ga till polisen. - Följer du med?
Jag ger dig polismannens namn.
De behandlar mig bara rättvist om du följer med. Annars dödar de mig.
Det tror jag inte.
Jag är svart.
Jag överlämnar dig... med välvilja och tillgivenhet.
Jag erkänner mig skyldig och avtjänar mitt straff.
- Nagra manader max. - Sen jobbar jag för dig.
- Vi far prata om det sen. - Jag vill veta det nu.
- Du far jobba för oss. - Lära mig yrket.
- Rubb och stubb. - Och bo hos er.
- Nej. - Varför inte? Era ungar är borta.
- Du bör ha ditt eget ställe. - Hjälper du mig att hitta ett?
Vi hjälper dig.
- Jag har inga möbler. - Vi hjälper dig.
Jag har gjort en lista över sant jag gillar. Philadelphia Chippendale.
Vi har faktiskt tva sana stolar.
Jag har hellre en fin sak än ett rum fullt av skräp.
Kvalitet först och främst.
Oroa dig inte. Philadelphia Chippendale.
Allt jag maste göra är att ga till polisen.
Lägg det bakom dig. Ga vidare i livet.
- I kväll. - Det gar inte.
I morgon. Vi maste ta en drink före auktionen.
- Japaner? - Tyskar.
Du är precis som min pappa.
Vilken av dem?
Han är inte din pappa.
Och Flanders är inte din pappa.
Tusan ocksa! Pratar du i telefon än? Vi ska träffa japanerna...
Fortfarande den där snorungen? Gör dig av med honom.
Lägg pa annars drar jag ur telefonsladden!
Jag sa fel. Det är inte tyskarna.
Vi hämtar dig i kväll. Polisen kommer att vara rättvisa mot dig.
Pa hörnet av 6th Avenue och 4th Street. Vi träffas vid biografen.
- Vi är där om en halvtimme. - Ni far en kvarts frist.
Vi kommer.
Vi älskar dig.
Jag älskar dig, Ouisa Kittredge.
Ta med dig en rosa skjorta.
Vi far ett underbart liv.
Vi kan skippa snacket, ta grabben till polisen och vara pa Sotheby's vid nio.
Visst.
Men vi hade inte räknat med trafiken.
Vi hade lovat att vi skulle överlämna honom.
Jag ringde var nya bästa vän, kriminalaren.
Lat oss följa med honom. Vi lovade att vi skulle göra det.
Jag ber dig.
Kandinskyn är malad pa bägge sidorna.
- Du kan inte göra mer. - Jag trodde inte det.
Dan därpa gick Ouisa till polisstationen.
Jag söker assistent Marino.
- Han har fatt förflyttning. - Sen i gar?
Han har fatt förflyttning.
Det gäller ett gripande vid Waverly-biografen i gar.
Ett ögonblick.
Vi gjorde inget gripande där.
- Jag drömde det inte. - Det säger jag inte heller.
- Vilket distrikt... - Ett ögonblick.
Namnet?
Poitier eller Kittredge.
- Är du släkt? - Inte direkt.
De sa att jag fick följa med honom när han häktades,
sa att jag kunde säga att han var speciell.
Nat annat distrikt maste ha häktat honom.
Det later som om din vän var eftersökt för nat annat.
Som vad da?
Hur kan jag hjälpa dig? Du vet inte ens din väns namn.
Sex grader.
Vi var inte släkt. Vi visste inte Pauls namn.
Jag gick till aklagaren.
Vi var inte släkt. Vi visste inte Pauls namn.
Jag ringde domstolen. Vi var inte släkt. Vi visste inte Pauls namn.
Jag läste i dag att en ung man begatt självmord i fängelset.
Han knöt en skjorta runt halsen och hängde sig.
Var det den rosa skjortan? Ett färginslag. Rosa skjorta.
Var det Paul? Det fick vi aldrig veta.
Det var säkert inte han.
- Instämmer. - Är det inte otroligt?
Vi har inte sett det sista av honom. Han kommer tillbaka. Fantasin...
- Varför betyder det sa mycket för dig? - Han ville vara oss.
Allt vi är i världen.
Den stackaren ville ha vart liv. Han skydde inga medel.
Han avundades oss. Som om vi var nagra att avundas.
Som det stod i tidningarna, vi är godhjärtade.
Det handlar inte om det.
Vi blev knappast lurade. Vi trodde pa honom i nagra timmar.
Han gjorde mer för oss pa nagra timmar än vad vara ungar nansin gjort.
Han ville vara din son.
Han satt i parken och sa: "Den där mannen är min pappa."
Han är i knipa och vi kan inte hjälpa honom.
Hjälpa honom! Herregud! Vi kunde blivit mördade.
Du fängslades av honom.
Sla det ur hagen genast.
Du attraherades av hans ungdom, talang och chansen att fa vara med i Cats.
Jaja.
Var det med i din artikel i Times?
Vi gör honom till en anekdot som vi drar pa middagar.
Det var en erfarenhet. Det far inte bli en anekdot.
Hur behaller vi vara erfarenheter?
Hur far de plats i vara liv utan att bli anekdoter?
Utan substans och slutkläm som man kan briljera med.
"Det paminner om den där skojaren."
"Berätta om den där ynglingen."
Och vi blir mänskliga jukeboxar som öser ut anekdoter.
Men det var en erfarenhet.
Hur behaller vi erfarenheten?
Det är därför jag älskar konst.
Dagens konstnärer har samma problem som Cézanne.
Färg, struktur... Det är problemen.
Mitt liv har färg men det saknar struktur.
Vad menar du?
Cézanne lämnade tomma utrymmen i sina malningar
om han inte kunde motivera penseldraget, ge skäl för färgen.
Da är jag ett collage av omotiverade penseldrag.
Jag är... slumpmässig. Ursäkta mig.
- Sätt dig ner. - Ursäkta mig.
Vad sysslar du med?
Hur mycket av ditt liv kan du motivera?
Är du berusad? Fattar du inte hur viktig hon är?
Vad är det för fel?
Vi salde bade en Cézanne och en Matisse. Nästa manad är det en Bonnard.
Du driver mig till vansinne. Svara mig. Hur mycket...
...av mitt liv kan jag motivera? Allt!
Jag är en risktagare.
Vi är ett omaka par.
Kandinskyn.
Kandinskyn är malad pa bägge sidorna.
Sla den!